![]() Emblema de l'orde, per Giacomo Fontana, 1605 (armorial a la Biblioteca estense de Mòdena) | |
Tipus | Monàstic (en origen, confraria laica) |
---|---|
Nom oficial | Orde dels Humiliats |
Nom oficial llatí | Ordo Humiliatorum |
Sigles | O. Hum. |
Altres noms | Umiliati |
Hàbit | Túnica, escapulari i caputxa grises; després, blancs |
Lema | Humilitas vincit omnia ("La humilitat ho venç tot") |
Objectiu | Vida contemplativa, apostolat i predicació, amb conreu de la pobresa; treball tèxtil |
Fundació | ca. 1135 com a orde, a partir de la confraria fundada cap al 1117, Rondenario (Llombardia) per sant Joan Oldrati de Meda |
Aprovat per | Innocenci III, en 1201 |
Regla | Regla de Sant Benet |
Supressió | 8 de febrer de 1571 per Pius V |
Branques i reformes | Confraria laica, amb branques de clergues (origen de l'orde monàstic) i laics, que donen lloc al tercer orde; monges humiliades (s. XV-començament del XX) |
Primera fundació | Monestir de Brera (Milà), 1134 ca. |
Fundacions destacades | Abadia de Viboldone (1176), Brera (Milà), Sant'Agata de Monza, Roma (Trastevere), Florència (Ognissanti), S. Maria in Rondineto (Como, 1198) |
Fundacions a terres de parla catalana | No n'hi hagué |
Persones destacades | Luca Manzoli, beat Giacomo Pasquali |
L'Orde dels Humiliats fou un orde monàstic, originat en un moviment religiós laic de tendència espiritualista, nascut a Llombardia al segle xii. Com a orde monàstic, nasqué cap al 1145 i adoptà la Regla de Sant Benet. Fou suprimit en 1571, tot i que la branca femenina subsistí fins al segle xx. Els membres de l'orde monàstic feien servir le sigles O. Hum.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search